- Du är ny. - Ja.
Amerikan? Det var nåt nytt.
Vi har aldrig haft en amerikan förut. Vodka martini, tack.
Ska bli, madame.
Så det är sånt Constantine slösar pengar på nu för tiden?
Jag tycker att den är vacker.
Den är sentimental och trist. Det saknas...
...passion och kaos.
Eld.
Jag heter Irina Clios.
Det var intressant att träffa dig...
...Georgina.
Jag måste varna dig. Jag är en god vän, men en enastående fiende.
Och med tanke på situationen är det oundvikligt att vi avskyr varandra.
Inget personligt. Du förstår.
- Jag kanske förvånar dig. - Underbart.
Jag älskar överraskningar.
- Några nyheter? - Operationen pågår fortfarande.
Jag har just pratat med polisen. De säger att det inte var en olycka.
Det krävdes stor kraft för att krossa glaset. Hon blev knuffad.
Vad gjorde hon där uppe?
Det är märkligt.
Vet de hur dags det inträffade?
Ja, vid tolvtiden.
- Om du vet nåt måste du berätta. - Nej, det gör jag inte.
Nej, självklart inte.
Jag är så förvirrad.
Vem skulle vilja göra så?
Hej! Det här är Adriana. Lämna ett meddelande.
Jag kanske ringer upp. Kanske.
Ada, det är jag igen. Jag vet att jag är efterhängsen.
Ring mig när du kan.
Mrs Clios? Dr Khurana. Vill ni vara snäll och följa med?
Hon har frakturer i bäcken och ryggrad, och en blödning i hjärnan.
Vi lyckades stoppa blödningen.
Operationen gick så bra vi kunde hoppas.
Nu håller vi koll på trycket i huvudet.
Det visar om det har normaliserats.
Men vi vet inte omfattningen av skadorna förrän hon vaknar.
Hur lång tid kan det ta?
Jag vet att det är plågsamt att vänta, men vi har inget val.
Jag återkommer när jag vet mer.
Jag var så arg på henne.
Vi väntade på besked om Adam och hon bara stack.
Georgina?
Du blöder näsblod.
Låt mig...
Får jag se?
- Ska jag kalla på en läkare? - Nej, det är okej.
Jag gör det nog värre.
Du kanske ska gå och tvätta av det.
- Förlåt. - Det är ingen fara.
- Det är ett misstag. - Det tror jag inte.
- Tack! - Idiot!
Vad är det här?
Kör.
Nico!
- Är ni kvar? - Tur att jag älskar mitt jobb.
Men ni borde åka hem och vila.
- Jag ringer om nåt förändras. - Tack.
Georgina.
Allvarligt? Är jag ditt enda samtal?
Stjärnorna och havet är ovanligt vackra ikväll.
- Vad fan? - Din lilla charad misslyckades.
Du är en jävla skit.
Jag erkänner att jag underskattade dig.
Jag anade inte vad du var kapabel till. Jag är imponerad.
Det har inträffat en olycka. Adriana behöver dig.
Är det det bästa du har?
Vi ses.
Helvete!
Varför säger vi aldrig det som är viktigt?
För att vi tror att vi ska leva för alltid.
Trots överväldigande bevis för motsatsen.
Du kommer att få chansen att säga det.
Förlåt.
Släpp kniven, Rose. Hon försöker inte döda oss.
- Det är inte på riktigt! - Hon måste ut!
Ge mig kniven, Rose.
- Varför hjälper du mig inte? - Det gör jag ju.
Släpp kniven, Rose!
- Låt mig vara! - Rose! Sluta!
Hon rörde på handen. Det är väl ett gott tecken?
Mamma?
Mamma? Hör du mig?
Vad händer?
Jag inbillar mig väl inte?
Nej, men vi måste ta några prover.
Mamma? Hör du mig? - Börjar hon vakna?
Mamma? Hör du mig?
Hej. Förlåt att jag dyker upp så här.
- Jag letar efter Adriana. - Hon sover i Nicos rum.
Mår du bra?
Får jag fråga dig en sak? Om Constantine.
Ja, visst.
Första gången jag träffade dig...
Du visste vad Constantine hade gjort, men älskade honom ändå.
Du vet varför jag säger det, va? Jag hörde dig och Raafi prata om Nico.
Jag vet inte vad jag ska göra.
Jag beklagar.
Man slutar inte bara älska nån.
Den Nico du känner finns kvar.
Vi har alla... många sanningar som gör oss till dem vi är.
Vi är de vi är. Resten är...
...dekoration.
- Alla är kapabla till vad som helst. - Jag vill tro dig.
Det skulle göra det så mycket lättare.
Du utstrålar sån styrka, som om du klarar vad som helst.
Men jag...
Min mamma har alltid sagt att jag är skör som en fågel.
Jag är rädd för mörkret.
- Jag är inte som du och Nico. - Jag är inte alls som han.
Det var inte så jag menade.
Det har varit en lång dag. Kan jag få en?
Självklart.
Jag säger till Nico att du är här.
Vad gör du här?
Jag ville prata med Adriana.
Inte för att gratulera till förlovningen, antar jag?
Hennes mor ligger på sjukhus.
Det är allvarligt.
Hur allvarligt?
Hon ligger i koma.
Adriana har tagit sömnpiller. Hon vaknar inte på några timmar.
Då väntar jag och tar henne med mig.
Visst.
Ta hand om henne åt mig.
Jag måste fråga dig en sak.
Och du måste berätta sanningen.
Vad då?
Du dödade Raoul.
Eller hur?
Vad tror du att jag ska säga?
Det förvånar mig att det tog dig så lång tid att lista ut det.
Vill du veta hur jag gjorde?
Hur kan du vara så arrogant?
Hur kan du tro att det är sant?
Georgina har sagt nåt, va?
Jag bryr mig inte om vad hon tror.
Det här är vi, Daphne.
Det här är du och det här är jag.
Du har rätt.
Du har rätt. Förlåt.
- Jag behöver nog en promenad. - Visst.
Du behöver inte gå in.
- Förlåt. - Nej.
Du har inget att be om förlåtelse för.
Men grejen är...
...att om det värsta händer... kanske du ångrar att du inte gick in.
Det är mycket jag önskar att jag hade sagt till min mor.
Du pratar aldrig om henne.
Hon...
Hon var väldigt sjuk.
Hon sa fruktansvärda saker till mig.
- Det spelar ingen roll. - Jo, berätta.
Hon var övertygad om att jag var besatt.
Hon brukade säga: "Döden är i dig."
Men jag älskade henne ändå.
Jag önskar att jag hade kunnat säga hur mycket.
Jag vill gå in till henne.
För er skull.
Det är mycket att ta in. Jag beklagar.
Christos. Du skrämmer mig.
Rörelserna var omedvetna.
EEG-resultaten visar väldigt låg hjärnaktivitet.
Hjärnstamsfunktionen är minimal.
- Vad innebär det? - Det finns inget mer vi kan göra.
Jag beklagar, mrs Clios.
Adriana! Vänta!
Ada, följ med mig tillbaka. Vi måste hålla ihop.
Det här är svårt, men vi måste hålla ihop.
Det var jag.
- Vad? - Jag knuffade henne.
Vi grälade i katedralen. Hon visste...
Vad visste hon?
Adam är död.
Det är sant. Hon visste det hela tiden.
- Vad får dig att tro det? - Den här!
Hon hade den i handväskan. Den är Adams.
Hon gav honom den när han var 18. Han tog aldrig av sig den.
Jag är rädd att jag ska glömma din röst.
Öppna ögonen.
Snälla, öppna ögonen.
Då lovar jag att det ska bli annorlunda.
Jag ska hälsa på hela tiden. Vi ska äta lunch ihop.
Jag ska ha på mig den midnattsblå kostymen som du älskar.
Jag vet inte varför, men du ser en stor man i mig.
Jag lovar att jag ska göra allt jag kan...
...för att vara värdig din blick.
Hälsa pappa.
Lämna ett meddelande eller låt bli.
Jeff, jag vet att jag är den sista du vill prata med.
Men Irina har råkat ut för nåt hemskt.
Jag vet att det är mitt fel.
Jag bara...
Jag drunknar i den ena lögnen efter den andra.
Jag vet inte hur jag ska ta mig ur det.
Jag tänker tillbaka... på den där dagen på båten.
Och det jag gjorde mot Adam.
Jag trodde inte att det skulle leda till det här.
Det måste gå att ställa det tillrätta.
Det måste det.
Meddelande raderat. Var god spela in ett nytt.
Irina har råkat ut för en olycka. Jag tänkte att du ville veta.
Det hjälper inte.
Förlåt att jag stack. Jag var orolig för Ada. Mår du bra?
Det är klart att du inte gör. Dum fråga.
Jag ska prata med advokaterna om mamma.
Nu?
Vad ska jag annars göra?
Ja, jag...
- Jag mår bra. Jag klarar mig. - Vänta.
Jag följer med.
Tack.
Du missade avfarten.
Christos, vad gör du?
Christos? Vad i helvete?
- Sakta ner! - När jag läste...
...om avskyvärda brottslingar som greps undrade jag alltid...
Hur kunde vänner och familj inte veta?
Nu fattar jag.
Man vet, man bara...
Ens hjärna... vill bara inte tänka det otänkbara.
Tack för lektionen.
- Jag kan förklara. - Du dödade min bror!
Snälla, låt mig förklara!
Jag tänker inte ringa polisen.
Tanken på att du ska slingra dig ur det i rätten gör mig illamående.
Så här blir det.
Jag lämnar dig här.
Jag skiter i vad du gör, men håll dig borta från min familj.
Du kommer inte in i min fars hus igen.
Vi får se vem du är utan din fina konst och mitt efternamn!
Du kan ta det.
- Det betyder ingenting. - Det tror jag inte på.
Du kommer att få betala för det du har gjort.
Det har jag gjort. Det har jag.
Jag hatar att jag har orsakat den här familjen så mycket smärta.
Jag hatar det. Men...
Men allt jag har gjort har varit för att skydda familjen.
Du har bara tänkt på dig själv.
Det är skitsnack!
Det är skitsnack, och det vet du!
Det är inte ditt fel.
Det som hände din mor är inte ditt fel.
Jag ville att hon skulle berätta sanningen. Men hon vägrade.
Hon kommer att dö på grund av mig.
Ada, titta på mig.
Du måste titta på mig.
Jag älskar dig.
- Jag älskar dig verkligen. - Jag älskar dig också.
Du måste förstå...
Din mor satt i en...
...omöjlig situation.
Inget av det här är hennes fel.
Jag dödade Adam.
Jag dödade honom.
- Säg att det var en olycka. - Fråga inte det.
Adriana?
- Adriana! - Låt mig vara!
Snälla!
Jag vet att du måste hata mig nu.
Men det är mitt jobb att skydda dig. Det kommer jag alltid att göra.
Din mor hade rätt.
Döden är i dig.
Döden är i henne. Döden är i henne.
Jag är så hemskt ledsen.
Text: Åsa Tålig www.sdimedia.com